VIGADE SAAR
Vihik räpast jõle, seal ruumi pole
ja elu seal sees on lihtsalt kole!
Ning seal on puurid just igal lehel ja väga vastik on see lindudele.
Kuid puhub tuul ja kõik on hästi, mul vabadus, ma vihikust lahti!
Ja nüüd ma vaba, ma vaba, ma vaba!
Ma vihikust lahti!
Ei kriipsuke, ei jooneke, ka mitte lihtne konksuke,
sa väike jutumärgike või hoopis väike linnuke?
Mida sa minust tahad, linnuke?
Ma tekkisin tindiplekist. Minu joonistas Kolja Sorokin.
Mina... - Sa tähendab oled tema vihikust. - Jajah!
Ütle palun, kas Kolja lahendas ülesande, mis oli mu poolt ära märgitud, number 321?
Kas tead, linnuke, mul pole aimugi.
Kui tahad, läheme vaatame.
Ainult sa ava ise. Järsku plaksatab kinni.
Öelge, palun, tindiplekk,
kas see on tõesti kõik, mis Kolja Sorokin tegi suve jooksul?
Ta tegi minu, auh!
Ma leian, et seda on täiesti piisavalt. Kasige minema, ma tahan magada!
Magage, palun, ma võin teid isegi uuesti kinni katta.
Oh, kui palju linnukesi!
Nad on vaja üles äratada.
Nüüd ruttu, nüüd ruttu me tõttame kooli, sest Kolja Sorokin ju koolist ei hooli.
Pole vaeva ta näinud järeltöö kallal, tuleb süda ja mõistus paika tal panna.
Hoia, hoia, meile raske on see!
Ära karda, Kolja Sorokin. - Mida ma kartma peaksin?
Olen ma siis argpüks? - Just nimelt argpüks.
Sa kardad vaeva näha, kardad tööd. - Mis tööd ma siis kardan?
"Ei, ma ei tee matemaatikat". - See pole argus, vaid laiskus.
Kuula, Kolja Sorokin! Me pole lihtsalt linnukesed.
Oleme sinu matemaatika töövihikust.
Mõtleks! Ma võin kolme päevaga need kõik ära lahendada.
Te olete kõik väga kerged.
Näiteks sina seal, mis number sa oled? - Mina isiklikult olen 321.
Millest see on? - Minu ülesande sisu on järgmine.
Punktist A punkti B... - Väljus kiirrong,
aga vastu tuli talle kaubarong. Lihtsamast lihtsam ülesanne.
60 kilomeetrist tuleb maha arvata 45, siis korrutada...
Aga millest oli sinu ülesanne? - Basseinist.
Sellesse on viidud kaks toru. Ühest voolab vesi sisse, teisest välja.
Jah, mäletan! Torud on vaja korrutada ämbritega.
Aga mis tingimused sinul olid?
Põllumajanduskooperatiivi osakond omandas kolhoosi jaoks ühe hobuse ja ühe lehma.
Hobuse eest maksti kolm korda rohkem kui lehma eest, seega...
Ja mis siis? Ja üldse on see ülesanne täielik jama.
Hobune tuleb liita lehmaga ja siis...
Kuula, Sorokin! - Aitab juba!
Küllalt! Sinu pärast lasin ma sellise ahvena minema.
Vähemalt kolm kilogrammi. Sättis ennast siia ja õpetab.
Aga mida teie siin teete? - Me võtsime ainult ühe ussikese.
Konservipurgis oli 34 ussikest.
8 linnukest sõid igaüks ühe ussikese, küsimus on: mitu ussi on purgis alles?
Mitte ühtegi! Siin on teile matemaatika!
Õpetavad, kõik aina õpetavad!
Võib-olla ei lähe seda matemaatikat mulle kunagi tarvis.
Võib-olla hakkan ma hoopis artistiks.
On Sorokin, eesnimega Kolja...
Kahed!?
ikka kõiges ja kõigist ees.
On raudne tahe me Koljal,
kangelassüda tal rinna sees.
Näed, kuidas me sind austame, Kolja Sorokin? Oled selline või pole?
No muidugi mitte päris selline, aga ikkagi...
Kas sa tahaksid avastada saare, mida pole ühelgi maakaardil?
Tahan. - Siis istu mulle selga ja me ujume...
Ma tuleksin meeleldi, aga mul on matemaatikas suvetöö.
Tähendab, sa ei ole siis selline? - Ei, ma olen selline!
Oi, millised koledad ühed!
Pole midagi, oled meiega juba harjunud, harjud nendega ka ära.
Avage väravad!
On alles saar!
Oh, mu pojake, mu tütreke, mu lapsekesed!
Mis teiega on? Kes teile liiga tegi? - Meid lahendati valesti.
Meie, jänesed, oleme ülesandest 244, meid oli vaja korrutada,
aga meid jagati. Ja nüüd me ei saa enam olla koos.
Oh, mu lapsed, oh, meid õnnetuid!
Mõtleks! Kah mõni õnnetus!
See on mulle raske, liiga raske...
Ma ei suuda enam seda palki tassida.
Olen väsinud. - Miks te seda minema ei viska?
Kui ma selle maha panen, tõusen õhku ja lendan minema.
Ma olen elevant ülesandest 412.
Selles ülesandes oli vaja määrata minu kaal.
Aga mingi poisike tegi liitmise asemel lahutamise.
Ja mina muutusin õhust kergemaks.
Aga peamine - ma olen hirmsasti väsinud ja näljane.
Kas te, elevandid, pirne sööte? - Sööme.
Tahate ma võtan neid teile veel? - Aitäh!
Saaksin ma selle jõmpsika kätte, kelle pärast ma lendama pean!
Ma alles teeksin talle tuule alla!
Kuhu sa lähed? - Pirne tooma.
Mõtled, et lõin kartma?
Piinleme me ja kaebleme! - Vabandage, aga kes te olete?
Varem olime lehm ja hobune. Ülesandest 118.
Aga pärast seda, kui mingi südametunnistuseta poiss
meid liitis, sai meist see, keda praegu näete!
Päästke ennast! - Mis juhtus?
Vaadake, vaadake!
Mis see siis on? - See on bassein.
Milline bassein? - Bassein ülesandest 420.
See kuulus bassein, millel on kaks toru.
Ilmselt mingi laiskvorst pani lahendusse ainult ühe toru.
Ja mis nüüd saab?
Üleujutus. - Päästke ennast!
Jookske!
Kas siis sellise voolu eest saab ära joosta? - Pole meil pääsu!
Täpselt kell 16.40 väljub punktist A kiirrong,
kui me jõuame selle peale, oleme päästetud!
Siia ei saa, siin on jänesed.
Mis te rabelete ringi, tulge meie juurde.
Las rong lahkub! - Vesi läheneb!
Kiirrong väljub punktist A täpselt kell 16.40.
Meie rongile tuleb vastu kaubarong punktist B, väljumisajaga 10.12.
Kui ülesanne on lahendatud õigesti,
kohtuvad rongid punktis C ühel samal kellaajal.
Aga kui ülesanne on lahendatud valesti? - Kui ülesanne on lahendatud valesti,
on möödapääsmatu...
Vabandage, ega te juhuslikult ei kuulnud, mida informatsioonist mulle vastati?
Vastutulev rong! Kui ülesanne on lahendatud valesti,
on möödapääsmatu...
Vesi üha tõuseb. - Kas me tõesti nii hukkumegi?
Ja mitte keegi ei päästa meid?
On ainult üks inimene, kes saab meid päästa.
Ja seegi on südametunnistuseta! - Kes see on?
Keegi Kolja Sorokin.
Siis oleme me kadunud! - Miks?
Sest südametunnistuseta Kolja Sorokin - see olen mina.
Lahenda kiiresti ülesanne! - Ja me oleme päästetud!
Mul ei ole vihikut kaasas.
Pidage ta kinni!
See on meie elavandi palk.
Ma lähen sellega koju, lahendan ülesande ja päästan teid.
Aga kas sa tead, mis suunda jääb sinu kodu?
Ei, ei tea.
Oh, kui õigel ajal te siin olete! Ruttu! Näidake mulle teed koju.
Ma kiirustan tagasi. - Tagasi?
Me ei lase sind tagasi. Sa oled meie oma, meie, meie...
Kui palju sul kahtesid on? - Noh, see on terve aasta kohta.
Aga kas sul viisi on? - On! Üksainus - laulmises.
See on minu hinne viis, laulmise eest.
Viis, viis, viis, viis...
Oh, nad nokivad ta surnuks. - Ära minu pärast karda, poiss!
Nende kahtede seas pole ühtki, kel oleks mingitki jõudu.
Nad ei saa mulle midagi halba teha.
Ma tahan koju, aga nad ei lase mind.
Nende vastu on ainult üks relv.
Ragulka? - Ei, teadmised.
Milliseid teaduslikke asju sa tead, Kolja Sorokin?
Ära kiirusta, mõtle!
Teaduslikke teadmisi? - Jah.
2 x 2 = 4 5 x 5 = 25
6 x 6 = 36 7 x 7 = 47
Oh, mis ma räägin!
47!? 7 x 7 = 49
Vot mida, näed seda, keda, mida, seda, mida.
Mikroobid on väga väikesed.
Vaaladel pole nina.
Moskva asutas Juri Dolgoruki.
Istub vanaisa seal, sada kasukat tal peal,
kes ta lahti riietab, kõvasti see higistab.
Uppuge!
Kiiresti, lükake!
Miks te teda ei aita?
Me ei saa tema juurde minna, meid on lahutatud.
Ma näitan sulle teed.
Langemisnurk võrdub peegeldumisnurgaga.
Kust sa seda tead? - Oma vanemalt vennalt.
See on soolane. - Kõik on läbi.
Küll ikka oli raske ülesanne.
Nüüd lahendan ülesande 118.
Mu tütreke!
Vaadake seda!
Nüüd siis viimane. Tähendab nii, punktist A punkti B...
On läinud kahed ja kõik on hästi ning saanud puhtaks mu vihikuski.
Te jätke meelde, ma õpetaja! Nüüd ruttan sinna, kus abi vaja.
Jutustas Pastella